mobiltelefon

**MOBILTELEFON:** En mobiltelefon, eller mobil som vi helst kaller det i dag, er en bærbar telefon. Ordet mobil er latinsk og betyr //bevegelig.// Det er derfor vi kaller mobiltelefoner for //mobil// i dag. Rett og slett for at den kan tas med seg. Overalt. Før kunne en ikke det. Da var mobilene mye større og tyngre. En mobiltelefon inneholder en radiosender og radiomottaker som er knyttet til et telefonnett. Mobiltelefoni er teknisk sett overføring i tale i form av digitale informasjonspakker, som skilles fra hverandre i nettet ved enten å sendes i kodet kanalaksess, som blir kalt CDMA, eller tidsdelt kanalaksess, som kalles TDMA. Det er disse kanalene som sørger for å sende signaler, stemme osv. mellom mobiltelefoner og nettet. De ulike radiostasjonene mobiltelefonene sender radiobølger til, blir kalt basestasjoner. Det finnes flere andre former for stasjoner det kan bli sendt til, men det er mest vanlig med basestasjoner. Disse er plassert på fast land. Stasjonene er koblet sammen via kabler eller digitale sentraler hos mobiloperatøren. I Norge går samtalene våre og alt det andre mobiltelefoner sender ut gjennom kabler under bakken. I dag er hver mobiltelefon koblet til et mobilabonnement. Alle disse abonnementene har sine egne mobilnett, som har dekning over hele landet. Mobiltelefoner har vært i bruk fra 1950-tallet og det aller første mobilnettet i Norge blei oppretta i 1966. Som nevnt tidligere, sender mobiler signaler til de nærmeste basestasjonene. Som derifra blir sendt til telefonnettet via kabler. Mobiltelefonene brukte før i tiden såkalt frekvensmodulering, FM. Men i dag er det vanlig med ulike digitale modulasjoner. Det er teknikker som brukes til å kode informasjonen som kommer via bølgene mobilene sender ut. Disse bølgene blir da overført til ulike nett rundt om i verden.  __FORANDRINGENE OG UTVIKLINGEN: __ Som de fleste av oss vet, har størrelsen og tyngden til mobiltelfonene blitt mye mindre i dag enn den var før. I starten av 1980-tallet var vekten til en mobiltelefon rundt 20 kg. I dag veier ikke en mobiltelefon 1 kg en gang. De blir bare utviklet mer og mer. Og størrelsen kan bli mindre og mindre. De blir også tynnere om du vil det. På 1980-tallet var mobiltelefonene manuelle. Skulle man ringe til noen, gikk den samtalen på åpent og felles radiosentral. Når en skulle ta en samtale med mobiltelefonen måtte den tilkalle den lokale telefonsentralen som sørget for at samtalen blei ordna. Dersom noen ville kontakte deg, skjedde det på samme måte. Samtalen blei sendt til telefonsentralen, som deretter sendte den til mobiltelefonen din. I dag går det mye fortere. Vi slipper å gå via en lokal telefonsentral for å ha samtaler via mobilen. Når det første automatiske systemet, **NMT 450**, blei oppfunnet, blei det en kjempe suksess. Alle ville bruke dette nye produktet. I flere områder blei nettet overbelastet og det blei nesten umulig å få samtaler gjennom. I 1985 kunne det være opptil 22 000 samtaler i NMT 450 nettet daglig. Det blei rett og slett for mange som ville ringe på en gang. Det fant fort ut at noe måtte gjøres. Nettet trengte større kapasitet. I 1986 lanserte de **NMT 900** systemet. Kilder: H[|er finner du info om mobiltelefoner]  H[|er er det mer info om mobiltelefoner] 